Ангел Попов
Облаче бяло

chitanka.info

Облаче плава в небето,

корабче сякаш в море,

где ли отива то клето,

где ли на пристан ще спре?

Нямам си свидна родина,

скитам се вечно в света,

всичко е китна градина,

всичко, но с тъжни цветя.

Твойте полета зелени

пустош безплодна покри,

чезнат в сърцето ранени

чудни хайдушки гори.

Бързай, пътувай нататък,

дето бе земният рай,

пътят човешки е кратък,

вечен е родният край.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.